HB-181 A héber nyelv története
Bíró Tamás:
8. óra: 
Misnai / Rabbinikus héber / lason chaza”l

0. Nyelvtörténet története

- Bab. Talmud Avoda Zara 58b, Chulin 137b: különbség a lason kodes és a lason chazal közt.
- Natan ben Jehiel: Aruch – a talmudi és midrási irodalom szótára (XI. század).
- Wissenschaft des Judentums: XIX. századtól kezdve foglalkoznak tudatosan a misnai nyelvvel, mint önálló nyelvvel (1845. Abraham Geiger nyelvtana; 1903. Jastrow,…).
- A korábbi felfogás: mesterséges irodalmi nyelv, hebraizált arámi.
- M. H. Segal (XX. sz. eleje): élő nyelv volt a II. Szentély korában, belső fejlődés eredménye.

1. Korszakolás

A héber nyelvtörténet négy nagy korszaka közül a második.
A Rabbinikus héber korszakai és változatai:

	RH1: 	Tannaitikus héber - Palesztinában
	RH2:	Amorai héber: palesztinai vs. babilóniai (pl. pal. misem vs. bab. misum)

PCBH/CBH/LBH vs. RH: kronológia? irodalmi norma (LBH: archaizálás) vs. beszélt? dialektusok (CBH dél vs. észak)? az arámi hatás különb. korszakokban különböző erősségű?
Tényezők: 
-	Belső fejlődés (anaxnu > anu, és nem arámi hatás), BH-hez képest
-	Korábban az írott normában nem létező változatok (lél, zo archaikusabb, mint BH layla, zot!)
-	Külső hatások, főleg arámi.

2. Tannaitikus héber (i. sz. 1. század vége, 2. század-3. század legeleje)

Héber még, mint beszélt nyelv Palesztinában, főleg Júdeában. A korszak végére folyamatosan megszűnik beszéltnek lenni, csupán elszórtan beszélik (pl. Jehuda ha-Nászi tanítványai és az idős nő története).

Források:
	- Bar Kochba levelek, Réztekercs,…: élő nyelv, nem csupán a rabbinikus irodalomban.
	- Korai tanaitikus művek (Szeder Olam Rabba, Megilat Taanit,…)
- Misna, Toszefta, barajták
	- Liturgia legkorábbi részletei (pl. Smone Eszré, Aleinu lesabeach, Sma áldásai)
	- Tannaitikus / halákhikus midrások: 
		de-vei R. Ismael: Mekhilta, Szifré Num.,…
		de-vei R. Akiva: Szifra, Szifré Deut.,… 

Személyiségek: zugot, Hillel és Sammaj (i.sz. kezdete előtt), R. Akiva és R. Ismael (i. sz. II. sz. első fele), R. Meir, R. Jehuda ha-Naszi (a Misna szerkesztője)

Korai RH1: folyamatos átmenet a QH és a LBH-ból, bizonyos izoglosszák még a korábbi korszakokkal rokonítják a korai forrásokat. Például: Misna Eduyot, Avot traktátusok, továbbá a szentély idején releváns halákhák. 
Felmerülő kérdés: mi volt a héber státusza a Második Szentély korában? Beszélt és / vagy irodalmi nyelv (LBH, apokrif irodalom, Qumran, RH1)?

Dialektusok léte az i. sz. 2. században:
	1. Bar Kochba-levelek: sel különírva, névelő megmarad
    Megbízható Misna-kéziratok: sel egybeírva, névelő beolvad
	2. Egy fogalomra több szót is használnak, néha vita is van efölött.

3. Palesztinai amorai héber
 
Források: - Jeruzsálemi Talmud
	    - Korai amorai / aggádikus midrásgyűjtemények: Gen. Rabba, Lev. R., stb.
	    - Korai misztikus művek (heikhalot irodalom / merkava-misztika; Széfer Jecira)
	    - Liturgiai irodalom: imák, legkorábbi pijut-ok (paytanim: Yosé ben Yosé)
	    - régészeti leletek: zsinagóga-feliratok, amulettek,…

4. Babilóniai amorai héber

Folyamatos zsidó jelenlét, de nem tudunk rabbinikus tevékenységről Babilóniában az i. sz. 3. századot megelőzően. (Tehetségesek migrációja Izraelbe, pl. Hillel?) Az amórai korszak után: szavoreusok, majd gáonok korszaka (a XI. századig meghatározó).
Hatás: keleti arámi, és nem nyugati (palesztinai) arámi. Több perzsa, kevesebb görög-római jövevényszó. Nyilvánvalóan nem volt beszélt nyelv.

Forrás: Babilóniai Talmud

5. A források problematikája

Régészeti források vs. szöveghagyományok + szóbeli hagyományok

-	vajon mikor írták le a Misnát, a Talmudot, etc., és mennyire volt pontos a szóbeli hagyományozás? (meglepően pontos volt!)
-	kései betoldások a kéziratos szövegekbe? a szöveg javítása a Tiberiási Héber tükrében? melyik szöveghagyomány vált sztenderddé a nyomdászat elterjedésével?

Legfontosabb kéziratok:
	Misna: Budapesti (Kaufmann) kézirat
	j Talmud: Leideni kézirat
	b Talmud: Müncheni kézirat
Kritikai szempontok: 1. régiség; 2. teljesség; 3. szöveghagyományozás pontossága, a nyelvi jellemzők megbízhatósága

Görög (Aquila, Symmachus, Theodotion; stb.), latin és más források, átírások jelentősége. Szamaritánus hagyomány.

6. A RH általános jellemzése, legfontosabb tulajdonságok

- „plene-bb” írásmód (fokozatos fejlődés: kései epigrafikus emlékek → LBH → QH a leg-plene-bb)
- gutturálisok „keverednek”, bizonytalanokká válnak (pl. bab. RH 23b)
- zárhangok spirantizációja (begad-kefat) arámi hatásra, talán már lezajlott (ellentmondásos adatok)
- [m] > [n] neutralizáció → kihatás a morfológiára (pl. masc. és fem. gyakran egybeesik) (következetlen)
- Szavak „átalakulása” / eltolódó gyakoriság: anokhi > ani, anakhnu >anu, aser > se, zot > zo, ele > elu,…
- Sem peula (nomen actionis, deverbalis főnév) sokkal gyakoribb, mint a BH-ben.
- Új miskálok: pl. -n foglalkozás / embertípus-képző: gazlan, racxan,…
- Vav-consec. eltűnése, ezzel összefüggésben:
- Aspektus helyett igeidők: participium > jelen idő (vagy megengedő); imperf > jövő idő; perf. > múlt idő
- BH-ben nem létező igealakok: latet > liten, lalexet > lelex,… leemor >lomar
- Nifal: lehibbatel >libatel
- Új törzs: nitpael (nifal+hitp.); passzívok (pual, hofal) visszaszorulnak, hitpael, mint medio-passzív.
- Safel: kauzatív „törzs”
- Lamed”he és lamed”alef keveredése 
- Birtokos kifejezése: 1. se + le- > sele- > sel ; 2. kettős szerkezet: beto sela-melex
- Constructus-os szerkezetek dupla többesszáma: baté knesziot
- Kölcsönszavak: arámi (klal ’szabály’, saa ’óra’), görög (bulé ’városi tanács’, paraklet ’védőügyvéd’), latin (livlar ’írnok’), akkád (get ’válólevél’: sumer >akkád >arámi >héber; daf ’lap’), perzsa (gizbar ’kincstáros’, vered ’rózsa’),…

7. Példaszövegek: rabbinikus források a nyelvvel kapcsolatban

bBrachot 52b alja (Steinsaltz: 231d): „bore” participium alak jelentése: jövő v. általános?
bRH 23b (Steinsaltz 100-101ab): „jazek” vagy „jacazek”: bizonyíték arra, hogy nem ejtették az cajin-t?
bRH 26b (a lap első fele): a korai amórák (r. Jehuda ha-Naszi halála után) nem ismerték sok héber szó jelentését korábbi szövegekben (szerugin = ’szaggatottan’; chaloglog = ’purslane’ növény; szalszela = ’hajat / törvényt bodorít’;  ta?te? = ’söpörni’). De rabbi Jehuda ha-Naszi szolgálója használta ezeket a szavakat, amikor másokkal beszélgetett. Ezek olyan szavak, amelyek a beszélt nyelvben gyakoribbak, mint a csak bizonyos témákról szóló szövegekben. A szolgáló és beszélgetőtársai, egy olyan kis faluból származtak volna, ahol még a II. század végén is beszéltek héberül, míg a legtöbb helyen (ahonnan a rabbik származtak) már nem?